Невже ти з Пекла,
А не з Раю.
Навіть в думках
Уся згораю.
Мене, все тіло заливає.
А я палаю.
Знов чекаю.
Усе віддам, тебе ж втрачаю.
Я відчуваю.
Як тая лава,
Як вулкан...
Та ні скоріш - ти ураган.
Твій дотик, руки,
Плоть в мені.
Я на вершині,
Я в вогні.
[b]Забуваю![/b]
Кого кохаю...
У список чорний
Добавляю!
Він кровоточить,
Рани точить...
В полон!!!!
Усіх охочих.
А я кохаю...Їх кохаю.
У чорний список добавляю!
І забуваю...
Забуваю.
У серці
Рани залишаю.
Надії їхні
Відбираю...
Я кохаю...
Себе коханням наповняю.
У чорний список вас збираю.
Як рибку ..
У серце жалю,
Підсікаю....
Так Боляче...
Ой, знаю...
Добавляю...
Через роки,
Вас відпускаю...
Видаляю.
Забуваю.
Слід лишаю!
[b]Місяць, зорі і поле, пахуче поле.[/b]
Зоряно. зоряно.
Тиша навколо.
Сон колихає,
Місяць закоханих душі гойдає.
Все засинає,
Всі засинають.
Сни над Землю
Ключами літають.
В кожну домівку
Вони завітають.
В них благодать,
Частинки від Раю.
Двері небесні
Для душ відчиняють,
Душі мов зорі
В небі сіяють.
Я із тобою
В цю ніч засинаю,
Міцно, приміцно
Тебе обніймаю.
Кохаю, кохаю.
Частинки ми Раю.
Дві половинки розмаю.
Обіймаю, засинаю.
Солодкії сни,
Цілунки весни.
Поряд, близесенько,
Подумки ми.
Спи, моя люба.
Спокійно засни.
Зорі нам сяють,
Місяць гойдає.
Весна знов скінчиться,
Літо настане.
Радість у сні
До нас завітає.
Наші літа любов оквітчає.
Все засинає, тебе все кохає.
Милиє Сонце, моє засипає.
Тиша навколо, нас Місяць гойдає.
адреса: https://www.poetryclub.com.ua/getpoem.php?id=1014296
Рубрика: Лірика кохання
дата надходження 29.05.2024
автор: oreol